«Загарячий у словах і заотвертий у мислях» (штрихи до біографії Уласа Самчука) - Rusnak, Iryna (Літературний процес: методологія, імена, тенденції, 2020)
Епістолярій письменника є вагомим матеріалом для літературознавчих розвідок. Він зберігає потужний біографічний потенціал, має культурну вагу і, втрачаючи статус приватності, набуває статусу документального свідчення про конкретну епоху. Листи дозволяють відчути митця як людину, заглибитися у його внутрішній світ, дізнатися щось особливе про його світорозуміння, емоційні порухи душі, проникнути в таїну творчої лабораторії. У статті вперше проаналізовано поетику інтимних листів Уласа Самчука, зроблено спробу доповнити сутнісними деталями психологічний портрет митця. Авторка охарактеризувала тематичний зміст любовних листів, їхню настроєвість та експресію, розкрила розуміння письменником поняття «любов» та її значення в житті творчої особистості. Емотивний простір любовного епістолярію пов’язаний з автором та його коханою. Листи містять влучні самохарактеристики письменника, пов’язані з усвідомленням власного мистецького післанництва. Письменник висловив своє ставлення до естетичних уподобань своєї обраниці, поцінував органічне поєднання чуттєвості й інтелектуалізму в її живописних полотнах. Зріле кохання У. Самчука засвідчило глибоку особистісну трансформацію митця, справило ошляхетнюючий і гармонізуючий вплив на творчість цього періоду. За цей час було створено і видано дві книги спогадів та три романи, завершено один роман і дві п’єси. Любовні листи письменника дали можливість оцінити ступінь автобіографічності роману «На твердій землі» (1967), зокрема відшукати у творі безсумнівні елементи автобіографізму. Інтимний епістолярій дав унікальні свідчення про те, звідки черпав письменник натхнення для плідної праці в 1950–1960-х роках, якими були передумови і механізми творчого процесу під час роботи над романом із життя української еміграції в Канаді.