ТРАНСГРЕСІЯ І УСПІХ РЕВОЛЮЦІЙ - Arpentievа, Mariyam (Літературний процес: методологія, імена, тенденції, 2017)
У статті здійснено аналіз соціокультурних аспектів феномену трансгресії. Феномен трансгресії порівнюється з феноменом трансценденції; відзначається роль десакралізації у виникненні (породженні) й руйнуванні (забороні) трансгресії. Акти трансгресії є однією з типових форм реагування на зустріч з Чужим / Іншим у нових для суб’єкта трансгресії умовах. Це дає особистості або спільноті можливість продуктивних і ефективних способів адаптації до мінливих умов середовища, але водночас створює ризик деструкції та неефективності, у тому числі якісного й кількісного розвитку злочинності. Трансгресія сама по собі не є позитивним чи негативним явищем. Це один із механізмів пристосування до нових умов існування, які дають змогу людині чи суспільству виживати в складних умовах гетерохронії або гетеротопії. Літературно-художня та філософсько-психологічна проза відображає трансгресивні й трансцендентні тенденції у розвитку людини і суспільства, осмислюючи все нові види злочинів людини і суспільства проти себе й один одного, пов’язані з десакралізацією як постійною «грою на пониження». «Гра на пониження» поєднується з тотальним розвалом культури як системи заборон і приписів, що сприяють збереженню, гармонізації та розвитку людини і суспільства.