На службі в ідеології: «громадянська війна» у пригодницькій літературі 1920–1930-х років для юних читачів - Жигун, Сніжана (Літературний процес: методологія, імена, тенденції, 2024)
Предметом дослідження є інтерпретація теми громадянської війни у пригодницькій літературі для юного читача в Українській СРР. Метою статті є аналіз перетворення пригодницьких жанрів на засіб ідеологічного впливу в українській дитячій літературі і вияв національної специфіки цього процесу, зокрема й існування творів контрканону. Останнє зумовлює новизну дослідження, оскільки радянська практика перетворення дитячої літератури на засіб соціальної інженерії розглядається переважно на матеріалі російської літератури, тож такий аспект цієї стратегії, як денаціоналізація лишається непоміченим. Оскільки використання розважальних жанрів з ідеологічною метою і далі використовується ідеологізованими суспільствами, ретельний аналіз і оцінка цієї практики, як і супротив їй, є актуальним завданням літературознавства в умовах сучасної війни. Для досягнення мети були використані культурно-історичний та структуралістський метод. У результаті дослідження доведено, що політика українізації сприяла тому, що у творах української літератури для юнацтва громадянська війна тлумачилася як така, що зруйнувала імперію і уможливила розвиток націй та етносів. Водночас під впливом більшовицької ідеології і російських зразків сформувався наратив дитячої допомоги червоній армії. Твори, що його втілюють, зазвичай мають вузький простір і псевдоісторичний час. Згодом цей наратив поширюється також і на інші пригодницькі жанри, зокрема детективи і науково-фантастичні романи, перетворюючи громадянську війну на засіб структурування світу. Громадянська війна в цих творах тривала, а значить не було змоги примиритися з минулим. Так ідея національної єдності у просторі і часі, культивована Українським ренесансом, руйнувалася у своїй основі.